Henry Joseph Church mohl být kýmkoliv.
Vybral si vaření.
„Klíčem,“ říkal,
„je jazz.“
Dobré ráno. Vidím, že jste se seznámil s Charlie.
Neoficiálně.
Jsem pan Church.
Když nám pan Church vstoupil do života,
chtěla jsem, aby odešel.
Snad ti to nevadí. Všude s sebou tahám knihy.
Nesnáším čtení.
Nakonec jsem si ale nemohla představit život bez něj.
Pane Churchi? Potřebuju se podívat na jednu knihu.
Co máte vlastně s Richardem za kšefty?
Požádal mě, ať vám a Charlie vařím co nejlíp.
Vůbec mi nedošlo,
že je máma nemocná.
Zjistila jsem to až mnohem později.
V ZÁŘÍ
Moc ti to sluší.
– Přijali mě na Bostonskou. – Jsem na tebe pyšná!
Proč ti na tom záleží? Stejně už to neuvidíš.
Máma na mě byla moc hodná.
A pan Church?
Byl jako její muž. Klidný a stál při ní.
Co teď?
Zavolej na Bostonskou univerzitu a řekni jim, že nastoupíš.
Je zvláštní, jak život rychle utíká.
Vypadá to, že z tebe bude opravdová spisovatelka.
Dalo by se říct, že jsme po mámině smrti byli ztracení.
Co tu děláš?
– Já jen… – A teď padej.
Jediné pravidlo a ty ho porušíš.
Co mají znamenat všechna ta tajemství a lži?
Chtěla jsem jen vědět, že jsi opravdu pan Church.
Ať vás život zavede kamkoliv,
ať je vám sebehůř,
vždycky se můžete vrátit domů.
Překvapení!
Nezeptáš se mě, jak se to stalo?
Já vím, jak se dá otěhotnět.
„EDDIE MURPHY JE JAKO ZJEVENÍ.“
„BRITT ROBERTSON UKAZUJE NĚŽNOST A VYSPĚLOST.“
No tak, Charlie. Nemůžeš se přece pořád tahat s kuchařem.
S kuchařem?
Richard dal mámě peníze na půl roku.
Víš, kdo pak za nás celé ty roky platil účty?
Pan Church.
Zachránil nás.
– Máte kde bydlet? – Bydlí se mnou.
Dala jsi mi to nejdůležitější, co život může nabídnout.
Dala jsi mi rodinu.
Překlad: L_O_U_S