Ahoj, Baxtere. Kde jsi?
Jsem v nemocnici. Střelili mě do hlavy.
Cože?
Tebe střelili do hlavy?
Skoro mě zabila brambora.
Máma s tátou me odvezou domů.
Řekni jim, že to nejde.
Postav se jim, Baxtere.
Proč bych to dělal?
Bože…
– Co tu děláš? – Co ty obvazy?
Viděla jsi bratrovo ucho? Chtěli jsme si jen hrát.
OD REŽISÉRA JASONA BATEMANA
Caleb a Camille Fangovi
jsou známí tvorbou improvizovaných akcí.
Do svých projektů zapojují i své děti.
Vaše rodina je slavná.
V jistých kruzích.
Je to umění nebo vtip?
Má to hloubku nebo je to jen fór?
Mami, neumírej!
Mami!
Chutná to jako javorový sirup!
Co se tu děje?
Myslíte, že s rodiči ještě něco podniknete?
Ne. Už nejsem dítě.
PODLE BESTSELLERU
Na Fangovy.
Jsme zase pohromadě, jak to má být.
V Denveru chtějí, abych udělal něco nového.
– Nového? – To není dobrý nápad.
Není to dobrý nápad.
Myslíte, že jsme vás zkazili?
Zkazíte i své děti.
Rodiče jsou takoví.
Takže?
Nepotřebujeme vás.
Tady šerif Hale. Je to vážné.
Auto registrované na vaše rodiče
bylo nalezeno se stopami zápasu a množstvím krve okolo.
Ta nová scéna…
Myslíte, že jsou mrtví?
Nemůžeme nic vyloučit.
Naši se nejspíš někde schovávají a tlemí se jako blázni.
Až je prohlásíte za mrtvé, nejspíš vyskočí ze skříně.
„OSTŘE NAČRTNUTÝ PORTRÉT DYSFUNKČNÍ RODINY.“
– Co to děláš? – Budeme je hledat.
Nenecháme toho, dokud je nenajdeme.
„JEDEN Z NEJLEPŠÍCH FILMŮ O RODINĚ OD TAKOVÉ ZVLÁŠTNÍ RODINKY.“
Zvláštní nápad, zamotat do toho rodinu.
Možná vás to osvobodí.
Nezměníme je. Můžeme změnit jen sami sebe.
– Opravdu? – Jo.
Myslím, že můžeme.
Myslíte, že se to povedlo?
– Ne. – Nemyslím si.