Kdysi dávno...
Musí to tak vždycky začínat?
... žil jeden rybář.
- Vytahoval síť. - Byla tam mořská panna? - Ne.
- Tak to byla selkie. - Co je to selkie?
Dívka vycházející z moře. Opouštějící svůj domov.
Jmenuji se Syracuse, jsem už dva roky střízlivý.
- Při tomhle mi začnou tleskat. - To ode mě nečekej.
- Pojďte se podívat, pane. - Něco nelegálního?
Ne, něco neobvyklého.
- Ukradl jsem nějaké ženské oblečení. - Tohle se mi vůbec nelíbí.
Byly pro jednu dívku, kterou jsem potkal.
Děkuji.
Tak jak to bylo dál?
Ona rybám zazpívá a on je pochytá.
- Přinášíš mi štěstí. - To bude selkie.
- Jak dlouho tu zůstaneš? - To záleží na tobě.
Pokud to záleží na mně, tak tady můžeš zůstat navždy.
- Jsem Ondine. - Ondine...
Co to znamená?
- Ta co přišla z vody. - Hledám na ní blány.
Ženská selkie může být venku po sedm let, potom si pro ni přijde její manžel.
Cos jí to navyprávěl?
- Ty máš tajemství. - Myslíš? - Vím to.
Tobě se ty šaty nelíbí?
- Jsou jen trochu těsné kolem boků. - Ty máš boky?
- Někdo ji hledal. - Kdo? - Nějaký muž.
Ty mořská mrcho, sem nepatříš.
MEZI PEVNINOU A MOŘEM
Je to naše tajemství. Nikomu to neřekneme.
MEZI MÝTEM A REALITOU
- Neviděla jsem ji. - Kam šla naposledy?
LEŽÍ ZÁHADA
- Nedává to smysl. - Život dává smysl.
Tvůj druh a můj druh k sobě nepatří!
Co to děláš?
- Mám strach, otče. - Hlavně klid, štěstí musíš jít naproti.
KTEROU ODKRYJE JEN SRDCE
- Vrať jí to. - Ale já nechci!
Annie!
Ondine!