Takže jsem s The Ain't Rights ve Washingtonu.
Hudbu je třeba sdílet živě.
Rytmus a agrese.
Musíš to vidět.
A pak…
zmatek.
Počkat! Stůj!
Běžte! Ven!
Co budeme dělat?
Už brzy to skončí, mládeži.
Musíme pryč.
– Umřeme. – Jestli tu zůstaneme, tak určitě.
Jdeme na to.
Jsou všude!
Dýcháš?
Jen ať krvácí.
Opatrně.
Nemůžu tu umřít.
Tak neumírej.
Je to těžký.