Jak se může programátor seznámit s ředitelem?
Vyhrál jsem v soutěži.
Zavolal vám prezident a řekl, že jste vyhrál zlatou kartu?
– Rád vás poznávám, Nathane. – Taky vás rád poznávám, Calebe.
Nebudeme si raději tykat?
Na zdraví.
Tahle budova vlastně není dům.
Je to výzkumné středisko.
Chci s tebou mluvit o největším objevu v dějinách lidstva.
Vytváříš umělou inteligenci?
Dobrý den.
– Ahoj. – Ještě jsem nikoho nepoznala. A vy?
Nikoho jako ty.
Je neuvěřitelná.
Jde o to ukázat ti robota a zjistit, jestli ti připadá, že má vědomí.
– Chcete být mým přítelem? – Samozřejmě.
– Bude to vůbec možné? – Proč by nemohlo?
Ty jsi nikdy nebyla venku?
Mohli bychom jít spolu.
Ty jsi ji naprogramoval, aby se mnou flirtovala?
Myslíš na mě? Jestli zalžeš, poznám to.
– Ne. – Lžeš.
Možná předstírá, že se jí líbíš.
Proč by to dělala?
– Myslíš, že by mě mohl vypnout? – To nezáleží na mně.
Proč by to mělo záležet na někom?
Neměli bychom věřit Nathanovi.
Neměl bys věřit ničemu, co povídá.
Myslím, že příští model bude průlomový.
Co uděláš se starým?
Musíš mi pomoct.
NENÍ NIC LIDŠTĚJŠÍHO
Jednou se za námi ohlédne umělá inteligence.
„Vzpřímení lidoopové zralí na vyhynutí.“
NEŽ VŮLE PŘEŽÍT
Je zvláštní stvořit něco, co tě nenávidí.
Co s ním uděláme, Avo?
Překlad: Michal „L_O_U_S“ Ledwoń